Morsan! Ta det lugnt.
Vi har diskuterat hur vi kan kordinera våra insatser bättre,-
-när vi ska ta fast, inte sant? -Vi fick demonen. Så ta det lugnt.
Vakta din tunga, speciellt när vi har sällskap.
Jag ber om ursäkt för Ashleys bångstyriga uppförande.
Vad hon brister i uppförande, tar hon igen med sin skicklighet.
-Jaså? -Jag räddade ditt liv.
-Sitt still. -Tack.
-Så gör ni det här ofta. -Det här var ingenting.
Efter en tripp till Rumänien förra året, hade vi mer plasma flödande..
Jag tycker inte om att du glorifierar ditt jobb.
En källare fylld med varulvar. Jag, mor och några...-
-vilda Rumänska cowboys.
Vi hade nästan slut på silverkulor, och fullmånen på väg upp.
Det var ett party.
Menar du varulv, varulv?
Mor. Ärligt.
-Vem är han? -Dr. Zimmerman är våran gäst.
Försök att komma ihåg det när du pladdrar på.
Sådär min vän. Så gott som ny.
Tyvärr måste jag gå, jag ska var på East Side om 20 minuter.
En het date. Med Ernie.
Trevligt att träffa dig. Fortsätt så.
Sitt inte uppe och vänta.
Så det är er dotter?
Det kan inte vara mer än 12 år mellan er.
Detaljerna är inte viktiga.
Ashley är mitt kött och blod, och hon är en viktig del i mitt arbete.
Hon fångar dem, du märker dem. Det funkar för mig.
Så du hittade det här inuti ett av offren.
-Det liknar en fosforbaserad kemikalie. -Sekret från pojkens bihang.
Det innehåller spår av plutonium.
Men så lite så den är säkert inte farlig.
Det är eran avdelning. Så jag...
Nu finns det ett behov för era talanger, Doktor.
Översättning: Linus Korr och synk: Barbie_on_Weed
Text hämtad från www.Undertexter.se
Han är omkring 10 år skulle jag tro.
Jag tror att han kom hit med den östeuropeiska svarta marknaden.
Sådana ofullständiga barn är ofta adopterade av immigrantfamiljer.
Några är blinda, andra är deformerade, mentalt sjuka.
Han såg säkert normal ut på fotografiet, om de fick se ett.
Vad fan är det där för något?
Jag kan bedöma hans fysiologiska status, när vi har hans förtroende.
Sätt honom upp och släpp honom.
Snälla?
Okej, vi klarar oss.
Jag menar det.
Hur mår du?
Jag ska bara ta den här stolen.
Lugnt och fint.
Håll ögonen på dem.
Vilka var skådespelarna? Jag har sett mindre träd segla till Tahiti!
John. Sluta nu.
Jag säger bara, Hennes majestät hade rätt-
-att den är undantaget som bekräftar regeln.
Ganska förskräcklig, eller hur? Din favoritpjäs också.
Hade det inte varit för din skönhet, kunde jag fått lite efterlängtad sömn också.
-Vart önskar ni åka? -En tur till Picadilly, tack.
Javisst, frun.
-Vart tar du mig nu, kvinna? -Vart jag vill.
Du kommer inte hem före midnatt, förrän jag får som jag vill med dig.
Då väntar natten.
-Du mår bättre. -Det är inget som uppmärksamheten-
-från en skicklig läkare som kan kurera kronisk sjukdom.
-Du var aldrig sjuk. -Något i min fysologi,-
-som forskarna ännu inte upptäckt.
Du har gjort så mycket för mig, Helen. Låt mig tala, Doktor.
I hela mitt liv har jag gömt mig, rädd för vem jag var,-
-vad jag är.
Om det inte varit för dig skulle jag varit förlorad.
Men nu kan jag se att jag varken är ett missfoster eller djävul.
Utan en man,-
-som är mycket förälskad,-
-och som önskar tillbringa resten av sitt liv med hans räddare för allt hon gjort.
Jag lovar... att göra dig lycklig, Helen.
I all evighet.
Ta det lugnt. Här är problemet, ser du?
Om du fortsätter,-
-så kommer den stora håriga grabben tillbaka, och tro mig, det blir otäckt.
Problemet är att han skrämmer mig mer än du gör.
Okej.
Varför vill du inte skada mig mer?
Jag tror att jag börjar förstå reglerna här.
Ju mindre fruktan jag känner, desto mindre vill du skada mig?
Har du ett namn?
Alexei.
Det är ett fint namn.
Jag heter Will.
Jag går ut på hal is och förmodar att du inte är härifrån.
Från en plats utan...folk.
Den Döda staden.
Vill du tala om hur allt startade?
Familjen adopterade mig. Tog med mig hem.
Men de tyckte inte om mig. Inte efter...
Ja, inte det mottagande du hade hoppats på, va?
De var rädda.
Jag försökte att stoppa det, men det kom bara mer fruktan.
Så mer fruktan, så kommer den ut.
Det är en försvarsmekanism. Det är helt normalt.
När du blir rädd så kommer det att hända.
Otroligt.
Du behöver inte vara rädd för någon eller nånting här.
Jag vet att du tycker om skjutvapen. Därför beställde jag dessa speciellt för dig.
-Direkt från min leverantör i Tel Aviv. -Du tar verkligen hand om mig, Ern.
-Därför kommer jag tillbaka för mer. -Är vi helt okej? Jag menar,-
-jag vet att Henry inte uppskattar vapen han inte tillverkat själv.
Henrys grejor är för experimentella. Jag är mer traditionell.
Och när det är ditt liv som står på spel. Vad behöver du mer?
Jag har kevlar, silverkulor. Om du ska jaga vampyrer.
Jag känner en i Prag som fått en sändning med heligt vatten.
Tryckbehållare. 5000 PSI. Inkl. avfyringsdel. Ditt livs affär.
Sluta nu. Jag blir så tänd.
-Hur mycket för båda? -Båda?
För dig Ash? 6000.
Men...vet du vad. Vi gör några jobb tillsammans.
Mina kontakter blir dina kontakter och vice versa.
Då sjunker priset.
Du vet att min mor har problem med hur du jobbar.
Så hata spelet, men inte spelaren.
Det kommer att bli ett ärr.
Otäck leksak för någon så ung.
Du dödade den näst bästa demonjägaren i 5 stater.
-För att inte nämna en vän. -Så klumpigt av mig.
Har vi möts förut?
-I en krypta nånstans? -Jag är en gammal vän till familjen.
Inget julkort för dig. Kanske nästa år.
Nu unga dam. Jag tror att det är läggdags.
Om du behöver något i natt, ringer du bara i klockan.
Jag är inte långt borta, Alexei. Det lovar jag.
Will, du är lik den andra jag mötte.
I tunneln. Han behandlade mig också bra.
Vilken andra man?
-Uppge ert nödläge. -Hej Doc, det är jag.
Du har ett problem.
Bit mig inte.
-Hur visste du att jag skulle det? -Det skulle jag ha gjort själv.
Nu har du min uppmärksamhet.
Det är en prestation med tanke på din dåliga klädsmak.
Vilket uppförande för en dam. Men titta bara på din mor.
Hon förstod heller aldrig sin plats i världen.
Inte nog med att du är en teleporterande psykopat, utan också republikan.
Låt oss bara säga...
Jag har...
Stark övertygelser...
för...
familjen.
Ett litet gratisråd. Att föra bort mig...-
-gör min mor surare än att servera fel vin till fisk.
Så du bör sticka.
Jag ska ingenstans. Varför skulle jag?
Nu när jag äntligen har det jag velat ha så länge.
Vad är det?
Dig förstås.
Min...dotter.
-Är du helt säker? -Ja.
Alexei sa att han kan hoppa från plats till plats på ett ögonblick.
-Med ett slags blågrönt sken. -Precis.
Det bekräftar Ernests förklaring om hennes försvinnande.
- Alexei hade ingen orsak att fly. -Han flydde inte.
-Han blev bortförd. -Vad är det här?
-Vägvisare. -Till vart?
-Det finns ingen station vid 98th gatan. -Det var det tidigare.
Innan den nya staden blev byggd. Där hittar vi Alexei, och Ashley.
Du vet vem som gjorde det här, eller hur?
Hans namn är Montague John Druitt. Han var min första patient.
Han är alltså inte normal.
Han kapabel till att böja rummets dimensioner när han vill.
-Kasta sig från plats till plats. -I ett blågrönt sken.
Coolt, om han inte hade varit ond.
Var gång skadas delar av hans hjärna, som ger demens, förföljelsemani, raseri.
Jag upptäckte det för sent. Hans mordiska vanor var redan på god väg.
Jag försökte stoppa honom. Jag misslyckades.
-Du är säker på att det är han. -Twelfth Night. Hans favoritpjäs.
A5S1?
Akt 5, scen 1?
"Och trots att tiden gick, kom hans hämnd."
Vi har alla vår värsta fruktan att konfrontera, Dr. Zimmerman.
John Druitt är min.
Översättning: Linus Korr och synk: Barbie_on_Weed